Olivier de Bacquehem
Olivier de Bacquehem, též Olivier Marquis de Bacquehem (25. srpna 1847 Opava[1] – 22. dubna 1917 Vídeň[2]), byl rakousko-uherský, respektive předlitavský státní úředník a politik, v letech 1886–1893 ministr obchodu Předlitavska, v období let 1893–1895 ministr vnitra Předlitavska.
Olivier de Bacquehem | |
---|---|
![]() | |
13. ministr obchodu Předlitavska | |
Ve funkci: 16. března 1886 – 11. listopadu 1893 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Karl von Pusswald (správce) |
Nástupce | Gundaker Wurmbrand-Stuppach |
9. ministr vnitra Předlitavska | |
Ve funkci: 12. listopadu 1893 – 19. června 1895 | |
Panovník | František Josef I. |
Předseda vlády | Alfred Windischgrätz |
Předchůdce | Eduard Taaffe |
Nástupce | Erich von Kielmansegg |
Zemský prezident Slezska | |
Ve funkci: 1882 – 1886 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Alexander von Summer |
Nástupce | Karl Maria von Coudenhove |
Štýrský místodržitel | |
Ve funkci: 1895 – 1898 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Guido Kübeck von Kübau |
Nástupce | Manfred Clary-Aldringen |
Člen rakouské Panské sněmovny | |
Ve funkci: ??? – 1917 | |
Narození | 25. srpna 1847 Opava ![]() |
Úmrtí | 22. dubna 1917 (ve věku 69 let) Vídeň ![]() |
Alma mater | Vídeňská univerzita Tereziánská akademie ve Vídni |
Profese | právník, soudce a politik |
Commons | Olivier Marquis de Bacquehem |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Biografie
editovatVystudoval právo a pak působil ve státních službách, zpočátku jako soudní úředník a úředník ministerstva kultu a vyučování, později v systému místodržitelství. V roce 1882 se stal zemským prezidentem (místodržícím) Slezska.[3][2]
Dne 16. března 1886 se stal ministrem obchodu Předlitavska ve vládě Eduarda Taaffeho. Ministerstvo vedl do 11. listopadu 1893. V následující vládě Alfreda Windischgrätze zastával od 12. listopadu 1893 do 19. června 1895 post ministra vnitra Předlitavska.[4] Jako ministr obchodu pokračoval v zestátňování některých železničních drah a výstavbě nových tratí. Za jeho působení v rezortu byl přijat další zákon o lokálních drahách. Pomocí státních subvencí podporoval i lodní říční dopravu a námořní dopravu.
V roce 1895 po odchodu z vládních postů nastoupil na pozici místodržícího Štýrska. Z funkce odešel v roce 1898 kvůli nevoli, kterou vzbudila Badeniho jazyková nařízení. Proti nim se ve Štýrském Hradci konaly masové demonstrace, proti nimž nasadil vojsko.[2] Roku 1900 přešel do správního soudu, kterému později předsedal.[3] Byl členem Panské sněmovny (jmenovaná horní komora Říšské rady).[2]
Zemřel v dubnu 1917 po krátké nemoci na následky chřipky.[2]
Odkazy
editovatReference
editovat- ↑ Matriční záznam o narození a křtu Olivera de Bacquehem farnost Opava
- ↑ a b c d e Bývalý ministr markýz Bacquehem zemřel. Národní politika. Duben 1917, roč. 35, čís. 110, s. 3. Dostupné online.
- ↑ a b Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950. Bd. 1. Wien: [s.n.], 2003-2011. Dostupné online. ISBN 978-3-7001-3213-4. Kapitola Bacquehem, Oliver Marquis de (1847-1917), Verwaltungsjurist, s. 42. (německy)
- ↑ kol. aut.: Československé dějiny v datech. Praha: Svoboda, 1987. ISBN 80-7239-178-X. S. 587–588.
Externí odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Olivier de Bacquehem na Wikimedia Commons